Onko mr Benton jo tullut? Hän on asunnonvälittäjä.
Aivan. Hän odottaa teitä.
-Huomenta, mrs Page. -Olenko myöhässä?
Ette, mutta minulla on ikävä uutinen.
Asunnon omistaja mr Denmark lähti Eurooppaan.
-Lähtipä hän yllättäen. -Todellakin.
Verottaja suhtautuu ikävästi, kun jättää vuoden verot maksamatta.
Voitte tehdä pitkän vuokrasopimuksen.
Jättäisittekö oven auki?
Totta kai. Totta kai.
Kauanko saisin asua täällä? Vuokra on kyllä liian korkea.
-Siksi halusin tavata hänet. -Hän ei tarvitse asuntoa vuosiin.
-Verovirasto hermostui täysin. -Eikö hän voi tulla takaisin?
-Se olisi hyvin typerää. -Ymmärrän.
Sehän muuttaakin kaiken. Missä se vuokrasopimus on?
-En tuonut sitä mukanani. -Voitte postittaa sen.
Tässä on kahden kuukauden vuokra.
-Niinhän me sovimme. -Aivan.
-Milloin haluatte muuttaa? -Kävisikö nyt heti?
-Se on aika epätavallista. -Kiitos, mr Benton.
Kiitos teille. On ilo asioida päättäväisen naisen kanssa.
-Näkemiin. -Aivan. Niin tietenkin.
-Kuinka pitkän sopimuksen teen? -Vuosi riittää varmasti.
Eikö teidän pitäisi...
-Bingo. -Tulen heti sinne.
Se on vasemmalla.
PALOPORTAAT
Pane lasit päähän, täällä ei ole miehiä. Tulitko taksilla?
Minulla ei ollut rahaa. Menin Chryslerille-
-ja pyysin heitä esittelemään sitä uutta venettä.
-Sitäkö, jossa on kultainen sisustus? -Oliko se kultaa?
Siinä, jonka minä näin, oli kullanvärinen sisustus.
-Eikö ole hieno? -Todella.
-Onko tämä nyt meidän? -Takuulla.
Soitan Locolle. Hän on se jerseyläinen tyttö.
-Et sanonut, että hän on Loco. -Muut mallit vain sanovat niin.
-Se tarkoittaa "hullua". -Tiedän.
-Bingo. -Odotahan vähän.
En halua asuinkaveriksi ventovierasta, joka on vielä hullukin.
Pyydän häntä käymään. Jos et pidä hänestä, se siitä.
Onko hänessä tyyliä?
Hän on ollut kolmesti Harper's Bazaarin kannessa.
-Onko hänestä mihinkään? -Katsotaan.
-Loke, paljonko sinulla on rahaa? -25-senttinen.
Hae matkalla meille kaikille lounasta. Meitä on yhteensä kolme.
Selvä. Puen vain päälleni.
Onpa hän varakas. Kokonainen 25-senttinen.
Hän osaa käyttää senkin viisaasti.
En tiedä, kuinka kiittäisin teitä. Olen kauhean nolo.
Kuka tahansa voi unohtaa kukkaronsa. Minullekin on käynyt niin.
-Hei, kultaseni. -Tulkaa sisään.
Tapasimme leikkeletiskillä. Mikä nimenne on?
Minä olen Tom Brookman.
Tässä on miss Pola Debevoise ja tässä on miss Page.
-Olen mrs Page. -Tämä oli hauska juttu.
Kuulin, että miss Dempseyllä oli vain 25-senttinen.
-Laskekaa ne siihen. -Vienkö nämä keittiöön?
-Keittäjä ei taida olla pukeissa. -Niinkö?
Paljon kiitoksia. Soittakaa meille ensi viikolla.
-En tiedä numeroa. -Se on luettelossa.
-Kiitos, mr Brookman. -En tiedä etunimeänne.
-Hän olisi voinut jäädä lounaalle. -Ensimmäinen sääntö:
Miesvierailla pitää olla solmio. En halua olla snobi-
-mutta jos hyväksymme tuollaiset tyypit, peli on pelattu.
Kiitos, Nick. Pidä vaihtorahat.
-Päivää, mr Brookman. -Hei, Pete.
BROOKMAN-TALO
Mies, jonka tapaatte leikkeletiskillä-
-ei ole yhtä viehättävä kuin herra, jonka tapaatte turkisosastolla.
Hän oli aika söpö.
Ainahan bensan pumppaajat ovat söpöjä.
Olin yhden sellaisen kanssa naimisissa.
-Olitko naimisissa? -Schatze tuli juuri Renosta.
-Taidat olla rikas. -En.
Tässä avioerossa vaimo jäi toiseksi.
-Se on lainvastaista. -Olin hulluna siihen mieheen.
Hän sanoi minulle keksityn nimen ja oli jo ennestään naimisissa.
Sillä hetkellä kun pappi sanoi aamen, hän lopetti työnteon.
Hän varasti TV:ni ja antoi sen jollekin tarjoilijalle.
Kun kysyin siitä, hän löi minua kanalla. Se oli paistettu kana.
Hän ei kuulosta hyvältä aviomieheltä.
Viimeksi kun näimme, nousin autosta huoltoasemalla ja sain kävellä kotiin.
lhme, että haluat taas naimisiin.
Sehän tässä on ideana. Totta kai haluan naimisiin.
Se on naisen elämän suurin saavutus.
Useimmat miettivät enemmän vedonlyöntiä kuin aviomiehen valintaa.
Naisen pitää käyttää päätään, ei sydäntään.
Kerro Lokelle tästä asunnosta.
Jos voisit valita kaikista maailman miehistä-
-ottaisitko mieluummin rikkaan vai köyhän miehen?
-Ottaisin rikkaan. -Missä sellaisia tapaa?
Tapaako heitä murjuissa vai tällaisissa taloissa?
-Luulisin, että tällaisissa taloissa. -Niinpä.
Jos teemme parhaamme, saamme avioliittotouhuun jotain järkeä.
Miehellä on oltava hyvä osoite, hyvä tausta ja hyvä luonne...
-...ja kuusinumeroiset tulot. -Sinä olet todella älykäs.
Hiiriä saa hiirenloukulla, karhuja karhunloukulla.
-Riittää, kun yksi meistä saa karhun. -Siis nai miljonäärin.
Jos mies ei vie sinua vihille, olet itse loukussa.
Olen pikkutytöstä asti haaveillut, että naisin miljardöörin.
Tiedättekö, kenet minä haluaisin? Rockefellerin.
-Kenet niistä? -Aivan sama.
-Minulle kelpaisi joku Vanderbilt. -Tai mr Cadillac.
-Sellaista ei ole olemassa. Tarkistin. -Onko olemassa mr Texaco?
Ei ole.
-Kävisikö joku rikas maharadza? -Kolme sellaista.
-Ajatelkaa, jos kaikkia onnistaisi. -Miettikää niitä timantteja.
Kuvitelkaa niitä hulluja norsuja. Tämä se vasta on elämää.
-Tai sitten tämä on ihan tyhmää. -Kuka tämän kaiken maksaa?
-Minäpä kerron. -Tiesin, ettei tätä kestä kauan.
Rauhoittukaa ja avatkaa toinen pullo.
Päivää, olen mr Bennett Bennett Music Companysta.
Tulkaa sisään.
Haluaisin tietää, paljonko maksatte tästä pianosta.
Katsotaanpa. Tuo on todella kaunis soitin.
Hän on älykkäin ihminen jonka olen koskaan tavannut.
Tämä ei ole aivan loistokunnossa, mutta ostan tämän.
-Kävisikö 2 500 dollaria? -Sovittu.
Mitä sanotte, tytöt? Pannaanko pallo pyörimään?
-Haloo. -Onko Trafalgar 75098?
-Onko siellä miss Page? -On. Kuka kysyy?
-Tom Brookman. Muistatteko minut? -Tottahan toki.
Tajusin, kuka olette, kun selailin vanhaa lehteä.
Te olitte viime vuoden Miss Steinbach Beer.
-Niin taisin olla. -Te hypitte niissä mainoksissa.
En sanoisi sitä hyppimiseksi. Sen piti olla tanssia.
Lähtisittekö joskus kanssani syömään? Kävisikö tänään?
-En ikävä kyllä pääse. -Entä huomenna?
-Kävisikö torstai? -Tuhlaatte aikaanne.
Älkää turhaan soittako uudestaan.
-Hei, Pola! -Niin.
Luuletko, että meidän suunnitelmamme ottaa tulta?
Olemme olleet täällä jo kolme kuukautta, emmekä ole edes kihloissa.
-Minua kosittiin viime viikolla. -Kuka?
Hän oli se englantilainen, joka lainasi minulta viisi dollaria.
Juuri tuota tarkoitan. Mitä olemme saavuttaneet?
Sinulta vain vipataan rahaa, minut kutsuttiin hampurilaiselle-
-ja Loke löytää joka ilta kaupasta uuden miehen-
-joka maksaa aspiriinimme. Mitä hyötyä siitä on?
Vika on miehissä. He ovat aina vain hermostuneempia.
-Varsinkin rahakkaat miehet. -Millä me istumme ensi viikolla?
Ei ole helppoa selvittää, onko mies rikas tai naimisissa.
-He eivät pidä utelusta. -Meidän pitää keksiä jotain ja pian.
Tarvitsemme vain yhden miehen. Sehän karhunloukussa on ideana.
Tarvitsemme vain yhden pullean karhun.
Sieltä tulee taas uusi lasti nenäliinoja.
Hei, Schatze. Tässä on... Mikä nimenne olikaan?
-Olen J.D. Hanley. -Tässä on Schatze Page.
Hän on Pola Debevoise. Tapasin mr Hanleyn turkisosastolla.
-Myyjä oli... -Anteeksi tämä siivo.
Kalusteet ovat puhdistettavina. Tulisitteko ruokasaliin?
Hyvä on.
Sisäköllä on vapaapäivä. Haluaisitteko istuutua?
En voi jäädä, autoin vain miss Dempseyä ostosten kanssa.
-Mr Hanley on Dallasista. -Ihanko totta?
-Oletteko öljyalalla? -Sitäkin.
-Teettekö osakekauppoja? -Kasvatan herefordeja.
-Ne ovat karjaa. -Ne ovat lehmiä.
-Ymmärrän. Ettekö istuisi? -En ehdi.
Puhuin miss Dempseylle yhdistyksestä, johon kuulun.
The Oil lnstitutella on tänään juhlat.
Jos kunnioittaisitte meitä läsnäolollanne, ilahtuisimme kovasti.
-Onko siellä vain öljyalan väkeä? -Muutama pankkiiri myös.
-Pankkiirit käyvät hyvin. -Tietenkin.
Tämä tuli vähän äkkiä, mutta siellä on tanssia, virvokkeita ja hauskanpitoa.
-Se kuulostaa ihanalta. -Pidän hauskanpidosta.
-Tulemme mielellämme. -Haen teidät kello 20.30.
-Tapaammeko muitakin herroja? -Tapaatte kaikki.
-Muut eivät ole tällaisia vanhuksia. -Älkää nyt.
-Minusta näytätte hienolta. -Kiitos.
Teitte New Yorkiin tulosta vaivan arvoista.
Nyt meitä onnisti.
Siellä on vain huoneellinen miljonäärejä ja me.
Sehän on hyvä ajatus. Minne mennään?
-Hyvää iltaa. -Saammeko pöydän kahdelle?
Tulkaa tännepäin, madame.
-Saako olla samppanjaa? -Mikä ettei.
-Saammeko pöydän kahdelle, Philip? -Totta kai.
-Haluan parhaan pöydän. -Tietenkin, sir.
Tämä on paras pöytämme, sir.
Otamme samppanjaa. Tuo parasta laatuanne.
-Hyvää iltaa. -Hyvää iltaa. Pöytä kahdelle.
-Mennään tännepäin. -Anteeksi.
Olen pahoillani.
-Oletko täällä yksin? -Teksasista tuli paljon muitakin.
-Ovatko kaikki miehiä? -On täällä heidän vaimojaankin.
Muut menivät teatteriin. Naiset villiintyvät New Yorkissa.
Ella on tainnut nähdä jo viisi esitystä.
-Ella on tyttäreni. -Vai niin.
-Tuliko mrs Marrow myös? -Mrs Marrow'ta ei olekaan.
Asun New Yorkissa. Selvensikö tämä tilannetta?
Kyllä todellakin.
Oletteko naimisissa?
Taidan olla enemmän naimisissa kuin kukaan muu.
Tiedätkö, montako naista kotonani oli tänään?
-Enpä taida tietää. -Seitsemän.
Siellä oli vaimoni ja hänen eronnut sisarensa. Voi miesraukkaa...
Sitten oli heidän ikäloppu äitinsä ja Massachusettsin täti.
Lisäksi siellä oli kolme muuta, joiden nimiä en kuullut.
En ole tuntenut itseäni yksinäiseksi leskeksi-
-ennen kuin viime vuosina. Lapsista oli paljon seuraa.
He ovat nyt aikuisia. Poika on naimisissa ja Ella kihloissa.
Talo alkaa tuntua varsin isolta ja tyhjältä.
-Voin hyvin kuvitella. -Siksi matkustelen paljon.
Olen käynyt Lontoossa, Ranskassa ja Caprilla. Ei se auta.
Tiedän. Se ei auta ollenkaan.
Pari vuotta sitten vuokrasin mukavan veneen.
Kiersin puoli vuotta maailmaa, mutta ei se auttanut.
Yksinäisyyteen taitaa olla vain yksi parannuskeino.
-Se on muiden ihmisten seura. -Olet aivan oikeassa.
En yleensä käy ulkona ukkomiesten kanssa.
Jos olisin tiennyt vaimostasi, en olisi tullut tänne.
Tämähän on aivan viatonta.
Olen ensi kertaa tällaisessa tilanteessa.
Aluksi aioin mennä itse Arabiaan tarkistamaan tilanteen.
Ajattelin, että Zirconian miehillä on varmasti edustaja paikalla.
Pelissä oli sentään melkoinen summa, 200-300 miljoonaa dollaria.
En tietenkään halunnut ottaa riskiä.
Tunnen vetoa bensan pumppaajiin. He tekevät aina vaikutuksen.
Se mies oli töissä Standard Oililla. Ethän sinä omista sitä?
En.
Standard Oil on kai erään Rockefellerin.
-Onko hän sinun ystäväsi? -Eipä taida olla.
Oli miten oli...
Sellaisesta hullujenhuoneesta pitää joskus päästä tuulettumaan.
Nyt kaikki on hoidossa. Ostin Mainesta lomapaikan.
Minä rakastan lomapaikkoja.
-Rakastatko? -Ne ovat ihania.
Haluaisitko nähdä minun paikkani?
Puhuin enemmänkin kuvainnollisesti kuin suhteellisesti.
Jos sinua kiinnostaa, menen sinne perjantaina.
Minä niin rakastan lomapaikkoja.
Haluatko tietää, millainen minun seuralaiseni on?
Minä olen tyytyväinen. Mr Hanley on ihana ja vapaa.
-Eikö hän ole aika vanha? -Rikkaat miehet eivät vanhene.
-Minunkin on rikas mutta tylsä. -Hän ei näytä naimattomalta.
-Ei hän olekaan. -Älä tuhlaa aikaasi.
Jätänkö hänet ja tulen sinun ja ystäväsi seuraan?
-Varokin tulemasta. -Hän kutsui minut juhliin.
-Me lähdemme perjantaina. -Minne?
-Menemme lomalle Maineen. -Oletko hullu?
-Pidän lomapaikoista. -Et voi mennä. Se pilaisi kaiken.
-Voin tavata siellä jonkun muun. -Kenet muka?
Näittekö minun seuralaiseni? Miltä hän näyttää?
-Hän on yksisilmäiseksi komea. -Mitä?
-Hänellähän on silmälappu. -Luulin sitä mustaksi silmäksi.
Etkö voi käyttää laseja, että näkisit seuralaisesi?
Tiedät, mitä silmälasipäisistä tytöistä sanotaan.
-Ehkä häntä on ammuttu silmään. -Hän kuulostaa ihanalta.
-Kuka hän on? -En tiedä.
Hän puhuu pelkästään miljoonista.
Minun seuralaiseni vain vihjaa varakkuuteensa.
Mr Brewster puhuu vain hirveästä perheestään.
Emme ole tilanneet mitään alle viiden dollarin.
-Pyydä tähteet koiranpussiin. -Mennään takaisin.
Missä se Maine muuten on?
Minä otan tuon, tuon, tuon ja tuon.
Otan myös tämän, tämän, tämän ja tämän.
-Pankaa laskuun. -Totta kai, mrs Hanley.
Laskeudumme kohta Arabiaan.
Pilaileeko hän?
Näin vieraat toivotetaan tervetulleeksi.
Sano, että hän on ihana. Vanhat itämaiset tavat ovat upeita.
Onko Fashion House? Mr Brookman soittaa mr Antoinelle.
Mr Antoine.
Tony, miten sinulla menee? Hyvin.
Onko sinulla hienoja lomavaatteita?
Haluan ostaa sellaisia tädilleni. Hän on 25-vuotias.
-Meiltä löytyy kaikkea. -Voisinko nähdä vaatteet?
Onko teillä malli nimeltään Schatze?
-Tarkoitatte mrs Pagea. -Juuri häntä.
-Onpa täällä hienoa, Tony. -Kiitos, sir. lstukaa tähän.
-Onko tätinne vaalea vai tumma? -Se riippuu säästä.
Minä en viivyttele mr Hanleyn kanssa.
-Aiotko hoivata häntä? -Se sopii lapsille.
Mr Hanley tuskin kaipaa äitiä.
Ensimmäinen asu on "Sateenkaari suoniityn yllä".
Tässä silkkiorganzapuvussa on leveähelmainen hame.
Tämä sopii cocktailjuhliin ja iltapäivän tilaisuuksiin.
Timantit ovat naisen parhaat ystävät.
Tämä todistaa sen.
-Et kai havittele sitä tylsimystä? -En tietenkään.
Nyt on sinun vuorosi, Loke.
Tämän nimi on "Silmät auki".
Tällaisena se sopii urheilukisojen katsomoon.
Kuka se siinä on?
Puku muuttuu yksiosaiseksi trikooasuksi.
Seuraavana on "Hyvää iltapäivää muru".
Tässä puvussa on takana pienet liehukkeet.
Puku on harsomaista kangasta, samoin kuin aurinkovarjokin.
-Pidättekö tästä, monsieur? -Comme çi, comme ça.
Tuo mies menee liian pitkälle.
-Kuka hän on? -Se huoltamon mies.
-Hän on se leikkelemies. -"Iltapäivän viettelys."
Puku on ruudullista puuvillaa, ja siinä on ruusunpunainen vyö-
-sekä oljesta tehty aurinkohattu.
"Harvardin Henna" on Palm Beachiin sopiva asu-
-jossa on sinapinväriset housut ja harmaavalkea silkkipusero.
"Tupla-Daiquirissa" on kapeat ohuesta villasta tehdyt housut-
-sekä thaisilkistä tehty yläosa.
Huomatkaa hatun egyptiläiset vaikutteet.
"Rajalta etelään" on mustaa puuvillatwilliä.
Siihen kuuluu tamalen värinen huivi ja olkihattu.
Haluaisin katsoa sitä pinkkiä ja sinistä juttua.
Miss Schatze.
-Paljon kiitoksia, Tony. -Eipä kestä, sir.
-Varaanko teille jotakin? -En nähnyt mitään mieluista.
Kiitos, tytöt.
Mr Antoine, tunnen tuon miehen. Hän pitää teitä pilkkanaan.
Neuvonko minä teitä pukeutumisessa?
Ette tietenkään.
Älkää te sitten neuvoko minua liikeasioissa.
Mr Brewster. Minä kannan laukut.
Nouskaa junaan.
-Te ette ole vakituinen kuskini. -En, sir. lsä on.
Hän oli eilen puoluekokouksessa eikä tänään päässyt sängystä.
-Tämä on hassu paikka sellaiselle. -Mille?
Kokoukselle.
-Mikä tämä on? -Lomapaikkani.
Tämä taloko se on?
Kaikki näyttää paremmalta, kun sytytän tulen takkaan.
Missä ne kaikki muut ihmiset ovat?
En tajua, mistä sinä puhut. Mitkä ihmeen muut?
Sinä sanoit, että tämä on lomapaikka.
Missä kaikki muut ovat?
Kun äiti ja minä olimme lomalla, siellä oli tuhansia muita.
-Siellä oli todella hauskaa. -Hotelliksiko sinä tätä luulit?
-Miksi muuksikaan? -Minne panen nämä?
Viekää ne autoon. Me palaamme New Yorkiin.
Tänään ei mene enää junia.
-Voisin viiltää kurkkuni auki. -Sytytänkö tulen?
Minä teen sen.
-Täällä on kauheasti lunta. -Olen pahoillani.
Ole kärsivällinen, niin järjestän sinut pois täältä.
Olisin voinut kokeilla suksia, mutta en tässä lumimäärässä.
Keittiössä on rommia. Tuon sinulle juotavaa.
-Ehkä musiikki piristää. -Myrkky kyllä kelpaisi.
-Kuuluuko täällä radio? -Meillä on radio ja talojakin.
-Juo tämä raakana. -Tuo musiikki tulee New Yorkista.
-Ihana Harry James. -Mistä sinä sen tiedät?
Sehän on Harry James.
Kuuntelette Ziggy Columbon musiikkia.
-Hiljentäkää tuo valehtelija. -Lakkaa kiukuttelemasta.
En ole ennen ollut tällaisessa kiipelissä-
-enkä aio olla toistekaan. Ei meidän kannata nälviä toisiamme.
-Minua ihan kuumottaa. -Kuumottaisipa minuakin. Juo se.
-Onko tämä rommia? -Se on yli 100 vuotta vanhaa.
-Minulla on kuumetta. Kutsu lääkäri. -Mitä sinä puhut?
Jos rommi tuoksuu neilikalle, minulla on kuumetta. Kutsu lääkäri.
-Älä hermostu. -Älä lyö.
-Kokeilen otsaasi. -Ulkona on lämpömittari.
-Hakekaa se. -Kutsu tänne lääkäri.
-Tunnut vähän lämpimältä. -Kutsu lääkäri.
En voi. Minut tunnetaan täällä.
Pitäisikö minun kuolla vain koska sinä olet tunnettu mies?
-Tämä on aika suuri. -Avaa suusi.
-Mikä tuo on? -Mittaan kuumeesi.
-Et tuolla huilulla. -Tämä on lämpömittari.
-Ei tuo ole ihmisille tehty. -Avaa suusi.
Älä puhu, ennen kuin otan mittarin pois.
Jos hän olisi tyttäreni, minä...
Hän ei ole tyttärenne, eikä minunkaan, jos sitä vihjaatte.
-Paljonko se näyttää? -39,2.
Sinulla on vähän lämpöä.
New Yorkissa tuo on ehkä vähän, mutta täällä hän kuuluisi sänkyyn.
Minä kuolen. Minä kuolen tänne viidakkoon.
Soitan äidille. Hän on sairaanhoitaja.
Kerron hänelle oireet, ja hän kertoo, mitä pitää tehdä.
Hyvä on, mutta varokaa sanojanne.
Sanokaa, mitä sanon hänelle.
Hazel, Eben tässä. Haetko äidin puhelimeen?
Olen Brewsterin mökillä. Hän on täällä suksiensa kanssa.
Jos tämä on sikotautia, minä kuolen.
Missä taudissa tyttö tärisee kuin horkassa ja kuumetta on 39,2 astetta?
-Valuvatko hänen silmänsä? -Kuin hanat.
Silmät valuvat. Katsokaa hänen kieltään.
-Se on punainen. -Kieli on kirjava.
-Katsokaa korvien taakse. -Oletko raapinut itseäsi?
-Mallit eivät saa raapia. -Korvien takana on ihottumaa.
Ymmärrän. Hyvä on. Kiitos, äiti.
Ei hänellä ole hätää. Se on tuhkarokko.
-Eikö minulla muka ole hätää? -Pankaa hänet sänkyyn.
Pitäkää hänet levossa, niin ei tule jälkitauteja.
Viikon tai parin kuluttua hän on taas terve.
-Pitäkää loput. -Paljon kiitoksia.
Niin, sir?
-Hei, Mike. -Päivää, mr Denmark.
-Luulin, että olette Euroopassa. -Olinkin. Tulehan tänne.
-Voinhan luottaa sinuun? -Totta kai.
Verovirasto jahtaa minua ja tarvitsen apua.
-Minullakin on ollut veropulmia. -Kuka asuu asunnossani?
-Siellä asuu kolme naista. -Minun pitää päästä sinne.
-Voitko hoitaa sen? -Menkää nyt. Naiset ovat ulkona.
Molemmilla on kosijat.
-Entä se kolmas? -Hän on jossain lomapaikassa.
Odotanko täällä? Jos summeri soi, tulen takaisin.
Ne naiset tulevat vasta kahdelta tai kolmelta.
-Voinko panna valot päälle? -Totta kai.
Pola kai jätti valot päälle. Mitä haluaisit juoda?
-Ottaisin mielelläni maitoa. -Maitoako?
Onkohan meillä sitä? Tulen kohta perässä keittiöön.
-Eikö meillä ole muuta? -llmeisesti ei.
En minä muuta haluakaan. Schatze, olet tehnyt vierailustani ihanan.
Haluaisin osoittaa kiitollisuuteni.
-Älä nyt hupsi, J.D. -Sanohan...
Ovatko huonekalut puhdistettavana, vai onko tähän joku muu selitys?
-Älä sinä siitä huoli. -Myittekö vai panttasitteko ne?
-Me myimme ne. -Saisitteko ne takaisin?
Nyt, rakas Schatze, meidän täytyy jättää hyvästit.
Luulin, että lähdet vasta ensi viikolla.
Minulle on tapahtunut jotain, josta en osannut uneksiakaan.
-Minun on parasta lähteä täältä. -Mitä sinä tarkoitat?
Muistatko, kun tulin tänne ensi kertaa Loken kanssa?
Olin ikääntyvä leskimies, jonka elämä oli tarkkaan suunniteltu.
-En kuitenkaan lähtenyt sellaisena. -Etkö?
Uskotko rakkauteen ensi silmäyksellä?
-Tietenkin uskon. -Minä en. En enää tässä iässä.
Lakkaa puhumasta iästäsi. Olet muka ikäloppu.
Sinä olet mies parhaassa iässä.
-Kuinka vanha sinä olet? -40.
Tuo on kultaisin valhe, mitä olet ikinä kertonut.
-25 olisi lähempänä totuutta. -Älä tee hätäisiä johtopäätöksiä.
Anna olla, kultaseni. Olen 56-vuotias eli 30 vuotta vanhempi kuin sinä.
Sinuun verrattuna olen vanha mies.
Ikäero ei ehkä haittaisi meitä vielä pariin vuoteen-
-mutta mitä tapahtuu, kun olen todella vanha?
Minä vihaan nuoria miehiä.
-Paljon kiitoksia. -Eipä kestä.
-Onko sinun pakko lähteä? -Ikävä kyllä.
Hyvää yötä sitten.
Olen aina pitänyt kypsistä miehistä, kuten Roosevelt, Churchill-
-ja se mies Afrikan kuningattaressa. Hän on ihana.
-Ymmärräthän, että... -Anteeksi.
-Iltaa. -Toivottavasti en häirinnyt.
-Saahan sitä toivoa. -Schatze vain kiusaa.
Olin juuri lähdössä. Lennän huomenna kotiin.
Minun on pakko. Hyvästi, oli hauska tutustua teihin.
-Hyvästi. Tulethan takaisin? -Ehkä jonain päivänä.
-Milloin koneesi lähtee? -Yhdeksältä.
Etkö usko mitään, mitä sanon?
Uskon, että minulle olisi upeaa saada sinut vaimokseni.
-Sinulle se olisi kauheaa. -Soitatko, ennen kuin lähdet?
-Se on sinulle liian aikaista. -Soita silti.
Hyvä on sitten.
Hyvää yötä, kultaseni.
-Mikä häntä vaivaa? -Sietäisit saada köniisi.
-Mitä minä tein? -Et muuta kuin pilasit kaiken.
-Olen kauhean pahoillani. -Neiti Tyhjäpää on pahoillaan.
Halusin kertoa sinulle uutiseni. Me menemme naimisiin.
-Ketkä me? -Minä ja Stuart.
Se yksisilmäkö?
Jos hän ei lähde Lontooseen, tapaan lauantaina hänen äitinsä.
-Missä? -Atlantic Cityssä.
-Millä alalla se mies on? -Hänellä on tynnyreittäin öljyä.
-Niinhän hän sanoo. -Kuulisit, miten hän puhuu siitä.
-Tarkistetaan hänen taustansa. -Miksi? Mitä tarkoitat?
Kenenkään äiti ei ole lauantaina Atlantic Cityssä.
-Miss Page? -Vastaus on yhä ei.
Kuka kumma tämän keksi? Hiihdämme lumella.
-Miten muuten voisi hiihtää? -Vedessä kuten Floridassa.
Vai muka vedessä? Odotahan.
Mrs Salem!
Tuossa hän tuleekin.
-Miten voit? -Missä sinä olet ollut?
-Olin vuorella. -Kenen kanssa?
-En kenenkään. -Mitä tuo on?
-Teen sinulle käsihoidon. -Mikä sen miehen nimi on?
-Eben. -Älä sekaannu hänenlaisiinsa.
Keneen minun sitten pitäisi sekaantua?
-Tämä tuhkarokko ei kestä ikuisesti. -Sinähän alat parantua.
Odotahan, kun pääsemme takaisin New Yorkiin.
-Onko vaimosi hirviö? -Ei tietenkään.
-Hän on kunniaksi sukupuolelleen. -Voi veljet.
-Olen tosissani. -Mitä sinä sitten hölmöilit?
-Mitä sinä silloin ajattelit? -Sinä olet hyvin kaunis.
-Tiedän. -Olin poissa tolaltani.
Tyttäreni oli juuri karannut naimisiin.
-Mitä vikaa siinä on? -Se mies on pelkkä gigolo.
-Ehkä tunnen hänet. Sano nimi. -Martinez.
Luin siitä. "Tanssija nai perijättären."
-Tein tyttäreni perinnöttömäksi. -Et kai?
Köyhät eivät sentään tee lapsiaan perinnöttömiksi.
Heillä ei ole mitään, mistä jättää lapset paitsi.
Köyhillä ei ole rahaa, jonka voisi jättää lapsille.
Vaikka äitini olisi kuinka köyhä-
-hän ei ikinä jättäisi minua perinnöttömäksi.
Voisimmeko olla vähän aikaa puhumatta?
Se sopii hyvin.
-Tämän halusin näyttää sinulle. -Täällä on kaunista.
Tämä kaikki on minun tuolta rinteeltä alkaen-
-niin kauas länteen kuin silmä kantaa.
Onko tämä sinun?
Ovatko nuo puut, vuoret ja muut sinun?
-Hyvänen aika sentään. -Eikö ole kaunista?
-Eikö tuo ole sitä puutavaraa? -Maailman parasta.
Minusta tämä on maailman kaunein näky.
-En ihmettele. -Täällä on puhdasta ja raikasta.
Voisitko joskus oppia pitämään tästä?
En ole ajatellut asiaa, mutta luulisin niin.
Näkisitpä tämän yöllä, kun kuu loistaa.
Näytä vielä, mikä on sinun.
Alue alkaa tuolta rinteeltä ja jatkuu pohjoiseen...
Yksi meni töihin, toinen pankkiin ja kolmas on lomalla.
-Niin sanoit viimeksikin. -Nyt olen varma.
Päivää. Päivää.
-Päivää. -Odota vähän.
Hän ei ole vielä kotona. Haluatko odottaa?
-Minun pitää mennä. -Kerron, että kävit.
Hei sitten.
Anteeksi, kulta. Eräs Schatzen ystävä kävi täällä.
Minäpä sanon, mitä tehdään.
Minun täytyy mennä Washingtoniin erään seurueen kanssa.
Jään varmaankin sinne yöksi.
Sinun pitäisi lentää Atlantic Cityyn-
-niin tapaamme siellä. Sopiiko?
Totta kai sopii.
La Guardian kentältä lähtee sopiva kone kello viideltä.
Kiinnittäkää turvavyönne.
Kaikki on hyvin.
Johan nyt jotakin. Emmekö me ole tavanneet ennenkin?
Te olette se Schatzen ystävä. Mitä teille tapahtui?
Sanoin Schatzelle, että tulette uudestaan.
-Minulle tuli menoa. -Vaimoko?
-En ole naimisissa. -Sehän on mukavaa.
Kuulkaahan...
-Unohditteko silmälasinne? -Mitkä lasit?
-Eikö teillä ole silmälasit? -Ei toki. Miksi niin luulitte?
Teillä on varsin erikoinen näkökyky.
-Luitte kirjaa ylösalaisin. -Enhän toki.
En puhu teistä vaan kirjasta.
-Enkö ole typerä? -Onko teillä hajataittoa?
-Olen vain sokea kuin lepakko. -Samoin.
Todellako? Miksi teillä ei ole silmälaseja?
Minullahan on silmälasit.
Niinpä onkin.
Ennen minäkin kättelin lyhtypylväitä-
-koska en halunnut olla rillipöllö.
Sitten tapahtui jotain, joka paransi minut siitä.
Tervehdin kolmea miestä, joille olin velkaa.
-Tytöille tämä on vaikeampaa. -Miten niin?
Tiedättehän te, mitä silmälasipäisistä tytöistä sanotaan.
Miehet eivät pidä tytöistä, joilla on silmälasit.
Oletteko ikinä kokeillut? Onhan teillä lasit mukana?
Pankaa ne päähän ja kokeilkaa itse.
-Teidänkö kanssanne? -Miksipä ei?
Hyvä on.
Jos teitä huolettaa, niin minusta te olette melkoinen namupala.
-Ihanko totta? -Ajattelin niin heti, kun tapasimme.
Jos kerran olette sitä mieltä.
Pankaa ne päähän.
Olette hullu. Näytätte paremmalta nuo päässä.
-Näytänkö? -Näytätte jotenkin salaperäiseltä.
-Ihanko totta? -Lasit tekevät teistä hienostuneen.
Te olette todella kaunis, jos saan sanoa.
Tuollaiset lasit tekevät kasvoistanne kiinnostavan erilaiset.
Enkö näytä vanhalta piialta?
Te ette todellakaan näytä vanhalta piialta.
Mikä teidän nimenne on?
Lähetin kirjanpitäjälleni sekin.
Hän ei maksanut veroa, vaan pani rahat omaan taskuunsa.
-Miksi et kertonut viranomaisille? -Kerroin.
He halusivat silti rahat.
-Kirjanpitäjähän oli roisto. -Heistä minä olin roisto.
Tarvitsin todisteita, joten siksi hain tämän sekin.
Se mies on kuulemma Kansas Cityssä. Hän maksaa tai saa kärsiä.
-Onko hän Kansas Cityssä? -Kuulemma.
-Miksi menet Atlantic Cityyn? -Kuka menee Atlantic Cityyn?
-Eikö tämä kone mene sinne? -Mitä sinä oikein puhut?
-Tämä on Midland Skychief. -Pilailetko sinä?
En tietenkään. Olemme Kansasissa 20 minuutin kuluttua. Miten niin?
Antaa olla. Ajattelin vain.
Kerro lisää. Kerro ihan mitä tahansa.
-Asuuko perheesikin siellä? -Eiväthän he voisi.
-Heillä siis on oma talo. -Dexter Millsissä.
Näin Harper's Bazaarissa kuvan vuoristomajasta.
Se oli ihana.
-Perillä ollaan. -Missä?
-Tämä on se maja. -Tämä todellakin on maja.
Totta kai. Sisällä on todella mukavaa.
Odotahan vähän. Oletko ihan tosissasi?
-Onko tämä todella sinun kotisi? -Kun olen töissä.
-Mitä sinä oikein odotit? -En ainakaan tätä.
Kaikki metsänvartijoiden majat ovat tällaisia.
Jos olet niin rikas, niin miksi et rakentanut isompaa majaa?
Kuka on rikas?
-Etkö sinä ole? -Mistä sinä sen keksit?
-Sanoit, että nämä puut ovat sinun. -Ne ovat minun alueellani.
-En minä omista täältä pensastakaan. -Minä luulin...
-Tämähän on kauheaa. -Mitä nyt? En oikein ymmärrä.
-Olen aivan hulluna sinuun. -Sehän on hienoa.
-Minäkin olen hulluna sinuun. -Mutta...
Nyt minä ymmärrän. Et halua miestä, jolla ei ole puita.
Ei tämä sitä ole. Pidän sinusta todella, mutta...
-Ei puhuta tästä. -Olisitpa kertonut aikaisemmin.
Kerroin sinulle heti ensimmäisenä päivänä, että olen metsänvartija.
-Sitäkö sinä tarkoitit? -Mitä muuta olisin tarkoittanut?
Anteeksi. Minä taisin käsittää aivan väärin.
-Mikä isäänne vaivaa? -Republikaanien puoluekokous.
-Hänen pitäisi vaihtaa puoluetta. -Täällä se ei onnistu.
-Löytääkö Portlandista vuokra-auton? -Eiköhän.
Ajammeko me New Yorkiin autolla?
Se on turvallisinta. Kukaan ei näe meitä.
Kun sairastuit, luulin-
-etten selviä tästä.
Arvaapa mitä tein? Soitin ystävilleni Chicagoon ja St. Louisiin.
He lähettivät vaimolleni sähkeitä minun nimissäni.
Olin muka liikematkalla. Kaikki sujui kuin tanssi.
Olitpa sinä nokkela.
Jos en olisi saanut sitä neronleimausta-
-olisin ollut vaikeuksissa niin kotona kuin töissäkin.
Miten sinä osoitat kiitollisuutesi?
Tee jotain mukavaa vahinkoa kärsineelle.
Käy vaikka Cartier'silla ja osta vaimollesi joku hieno koru.
-Eivätkö kukat kävisi? -Siinäkö on sinun kiitollisuutesi?
Jos annan vaimolle yllättäen koruja-
-hän panee heti 25 yksityisetsivää perääni.
-Sillä ei kannata ylpeillä. -Lähetän hänelle ruusuja.
-Sepä mukavaa. -Hän ei ole tottunut lahjoihin.
Jokin muu kuin kukat vain järkyttäisi häntä.
Mitä jos tekisit jotain mukavaa tyttärellesi?
-Anna hänen periä sinut. -Ei käy.
-Se ei maksa sinulle nyt mitään. -En halua puhua siitä.
Kaikki rakastavat lapsiaan, apinatkin.
-Se on luonnonlaki. -Luonto ei törmännyt gigoloihin.
-Mikä sinä sitten yritit olla? -Se oli aivan eri asia.
-Sinäkin ymmärrät sen. -Tarkennapa vähän.
En halua keskustella tästä sinun kanssasi.
Heti kun pääset jaloillesi, olet aika ääliö.
-Missä me olemme? -George Washingtonin sillalla.
Mitä me täällä teemme?
Joku voi tunnistaa minut. Tällä puolen jokea minua ei tunneta.
Tämä on vain esimerkki älykkäästä ajattelusta.
Kun on älyä, ei tarvitse muuta.
Kun on taito hyppysissä, pärjää aina.
Tosipaikan tullen ihminen on aina oman onnensa seppä.
Hän määrää omasta kohtalostaan.
-Mitä nyt? -Moottoripyöräpoliiseja.
Oletko sinä karkumatkalla?
-Ajakaa vain. -Anteeksi, jos ajoin liian lujaa.
Seuratkaa minua.
Päivää. Nyt on George Washingtonin sillan viikko.
Kaupunki onnittelee onnellista pariskuntaa.
Autonne on sillan viidestoista miljoonas auto.
Hymyilkää kameralle.
lkävää, etten voi maksaa tämän enempää.
-Kauppa ei oikein käy. -Terveydeksi.
Kiitos taas, mrs Page.
-Haloo. -Miss Page.
Tekö siellä taas olette?
Onko sinulla varaa lisäannokseen?
-Anna kaksi lisää, Mac. -Pane toiseen chiliä.
Tiedätkö, mikä sinussa on vikana?
Sinä olet hampurilaistyttö, mutta et halua myöntää sitä.
Tunnen sinut paremmin kuin tunnet itsesi.
-Otatko kaalisalaattia? -Jos tähän mahtuu.
Et ole sellainen tyttö, jota esität.
-Sinulla on melkoiset puheet. -Otatko kurkkua?
Tiedät hyvin, ettei raha merkitse kaikkea.
Kuka niin väittää? Onko sinulla ikinä ollut rahaa?
-On sitä vähän ollut. -Mistä tiedät, ettei se ole tärkeää?
Luuletko, että raha tuo aina onnea?
-Ei se ainakaan masenna. -Olet uskomaton.
Minä olen pulassa. Rahatilanteeni on karmea.
Jos tytöt eivät ilmaannu, saan maksaa vuoden vuokran yksin.
Pitäisikö minun rakastua mieheen, jolla ei ole edes solmiota?
-Eivätkö tytöt ole kirjoittaneet? -Eivät he osaa.
Anna olla. Kun olen syönyt tämän-
-en enää halua nähdä sinua.
-Haloo. -Lähdetkö tänään ulos?
Jos olisit varakas, kaikki olisi toisin.
-En halua toista bensan pumppaajaa. -Katso tuota ja ole hiljaa.
Jos sinulla ei ole rahaa, olet poissa pelistä.
Hyvä on. Mitä muuta minun pitäisi sanoa?
Kun pääsen tältä laivalta, en enää halua nähdä sinua.
-Niin. -Käykö tänään?
Ei käy.
Kun pääsen kotiin, en halua enää ikinä...
-En voi maksaa enempää. -Vanha vitsi.
Kiitos taas kerran.
Saanko tulla sisään?
-Saanko muuttaa mieleni? -Oletko tosissasi?
-Tarkoitan sitä sydämeni pohjasta. -Odota hetki.
Fred, täällä on mrs Page.
Käske sen huonekalumiehen tuoda kaikki heti takaisin.
Älä liikahdakaan.
Mitä sanot?
Kyllä.
-Onko jokin hätänä, mrs Page? -Olen vain yksinäinen.
Kaipaatteko ystäviänne?
Halusin ne löyhäpäät tänne vierelleni.
-He voivat vielä tulla. -Heittäisin heidät ulos.
Olisivat tulleet eilen. Nyt en ehdi nauraa heille.
-Täällähän on juhlat. -Odota vähän.
Loco tuli.
-Mitä tämä on? -Schatzen häät.
-Kenet hän nai? -Texasin Dallasin.
-Minun nimeni on Dingdong. -Päivää.
-Oliko sinulla hankalaa? -Hän on hulluna minuun.
Arvaa, paljonko rahaa hänellä on? 30 miljoonaa.
-Ei ole totta. -Ehkä erehdyn miljoonalla.
-Sehän on hienoa. -Hän on todella kultainen.
Hän on unelmamies. Missä sinä olet ollut?
-Menin takaisin Maineen. -Miten niin?
Totta puhuen menin siellä naimisiin.
-Et kai sen tylsimyksen kanssa? -Hän oli jo naimisissa.
-Kenet sinä nait? -Hän on ihan tavallinen mies.
Tapasin hänet Mainessa ja olen aivan hulluna häneen.
Tämäpä sattui. Löysimme molemmat miehen.
-Mitä hän tekee työkseen? -Hän on vartija.
-Hän on metsänvartija. -Ei hassumpaa.
Puut voivat olla arvokkaita. Miten te tapasitte?
Hän ei omista niitä puita, vaan vartioi niitä.
Hänkö vain katsoo niitä?
Hän vahtii vuorelta, ettei tule metsäpaloa.
-Miten sillä muka tienaa? -Ei hän juuri tienaakaan.
-Hän on siis tavallaan palomies. -Niin.
Mr Hanley, onko teillä vihkilupa?
Se on tässä.
-Haluatko tavata hänet? -Totta kai. Onko hän täällä?
Haen hänet.
-Hei, Schatze. -Johan nyt on markkinat!
Onnea. Luimme häistäsi lehdestä. Tämä on ihanaa.
Arvaa, paljonko hänellä on rahaa. 50 miljoonaa.
-Oletko jo käynyt ostoksilla? -Kun ovet avataan, kaadun sisään.
-Missä sinä olet ollut? -Kansas Cityssä.
-Freddie ja minä menimme naimisiin. -Naitko sen tyypin?
Olet toivoton. Minähän sanoin, että se mies on huijari.
-Minähän nainkin Freddien. -Kuka hän sitten on?
Se oli väärinkäsitys. Nousin Kansas Cityn koneeseen.
-Olit menossa Atlantic Cityyn. -Päädyin Kansas Cityyn.
En halua kuulla enää muuta.
-Onko hänellä rahaa vai ei? -On ja ei.
Et kai sinäkin?
Hänellä olisi rahaa, jos hän pääsisi niihin käsiksi.
-Hän on pakosalla. -Hän on varas.
Ei ole. ltse asiassa hän omistaa tämän asunnon.
Hän antoi verorahansa yhdelle miehelle.
Sitten hän halusi panna hänet kärsimään, mutta pudotti silmälasinsa.
-Freddie saikin itse kärsiä. -Onko hänkin sokea?
Hän on sokeampi kuin minä.
-Tässä on Schatze. -Onneksi olkoon.
Kiitos samoin. Hän on kunnon tyttö.
-Tässä on Pola. -Onpa hauska tavata.
Hyvänen aika. Odottakaa vähän.
Kohta hänet pidätetään kaksinnaimisesta.
Mr Hanley kysyi, onko teillä morsiusneitoa.
-En tiedä. -Kävisinkö minä?
-Olet lähinnä morsiusrouva. -Kerronko hänelle?
Mennään, ennen kuin Pola kuulee tästä.
Täällä on vain Schatze. Tule nyt. Tässä hän on.
-Onko tuo hänellä aina? -Hän ottaa sen yöllä pois.
Se roisto saa vielä kärsiä. Nyt pidän matalaa profiilia.
Menemme maan alle, kun hääsi on pidetty.
-Onneksi olkoon. -Aloitetaan.
Jotkut tytöistä alkavat innostua liikaa.
Hyvä on. Käske heidän aloittaa.
-Oletko yhä varma tästä? -Totta kai.
Rakkaat ystävät, olemme kerääntyneet tänne...
-Mitä nyt, kultaseni? -Loukkasin nilkkani. Vie minut pois.
Hyvä on.
Noin mukava mies ei saa ottaa vaimoa, joka ei rakasta häntä.
-Siitäkö olikin kyse? -Mistä muustakaan?
Tiedän montakin syytä, miksi et menisi kanssani naimisiin.
-Loukkasinko sinua pahasti? -Kyllä.
-Kyllä minä toivun. -Taidat olla jo toipunut.
En toki, mutta tämä on yksi harvoista iän tuomista eduista.
Pettymyksistä tulee luonnollinen osa elämää.
Mitä ihmettä kerron vieraille?
Sano, että mrs Page sekosi lopullisesti. Sen uskovat kaikki.
Etkö halua puhua Loken ja Polan kanssa?
Näitkö, millaiset miehet ne tyhjäpäät ovat löytäneet?
-Näin Loken metsänvartijan. -Puiden palomies.
-Hän vaikutti mukavalta. -Näitkö, kenet Pola toi?
Mies on verokarkuri ja vielä sokeakin.
-Onko hän nuori? -Sikäli kun huomasin.
-Hehän ovat rakastuneita. -Kaikki neljä ovat aivan pihkassa.
Kuka se sinun nuori miehesi on? Ketä sinä rakastat?
-Kuka väitti, että olen rakastunut? -Minä.
Tämä on synti ja häpeä, mutta pakko myöntää, että olen rakastunut.
-Kuka hän on? -Mitä väliä sillä on?
Ei kai ole ihme, jos olen vähän utelias.
Hän ei ole mitään. Hän on keskivertojen keskiverto.
-Sekö hänen nimensä on? -Brookman.
-Kuka Brookman? -Tom.
-Onko hän tyhjätasku? -Hampurilainenkin on hänelle liikaa.
-Mitä hän tekee työkseen? -Hän ei kerro, mutta tiedän kyllä.
-Hän pumppaa bensaa. -Mistä sinä sen tiedät?
Mistä minä tiedän, mistä sen tiedän? Minä vain tunnistan ne tyypit.
-Olin yhden kanssa naimisissakin. -Rakastaako se Tom sinua?
-Niin hän ainakin väittää. -Miksi et sitten nai häntä?
Miksipä ei, mutta se ei ainakaan olisi askel ylöspäin.
-Hän on muuten täällä. -Mistä sinä tiedät?
Siellä on yksi tyyppi, joka näyttää aivan bensan pumppaajalta.
-Hänellä ei ole solmiota. -Nämä ovat häät! Tajuatko nyt?
-De gustibus non est disputandum. -Älä muuta sano.
Sanoin, etten halua enää nähdä häntä. Kuka hän luulee olevansa?
-Menen kysymään häneltä. -Odota, J.D.
-Mitä kuuluu, Tom? -Hyvää kai. Onneksi olkoon.
-Onneksi olkoon itsellesi. -Älä vitsaile.
-Vieläkö jatkat tuota? -Hän välittää vain rahasta.
Pidä hyvänäsi. Minä en häntä halua.
Se, mitä hän sanoo ei ole sama kuin se, mitä hän tuntee.
-Mitä tuolla tapahtui? -Hän teki päätöksen.
-Sinua onnisti. -Et ole tosissasi.
Kerroitko hänelle minusta?
Hänen mielestään sinä pumppaat bensaa.
-En usko. -Mennään kysymään häneltä.
-Odota. Pitäisikö minun kertoa? -Oletko hullu?
Hän pitää bensan pumppaajista eikä miljonääreistä.
Älä särje hänen unelmiaan. Mr Brookman on täällä.
Onpa sinulla otsaa! Nämä ovat hienot häät.
Kaikki ovat smokissa, ja sinä...
-Kuuntele, Schatze. -En halua enää ikinä...
Otetaanko tällä kertaa juustopurilaiset?
Seremonian jälkeen seurue meni kuppilaan-
-jossa tarjoiltiin herkullisia hampurilaisia.
Mihin ne miljardöörit hävisivät?
Paljonko sinulla on omaisuutta?
Sanoisin, että 14 dollaria.
-Kaikki on käteisenä. -Entä sinä?
Jos vain saisin rahani...
Haluan kuulla tämän herran tilanteen.
-Paljonko sinulla on rahaa? -Noin 200 miljoonaa.
-Onko kaikki käteisenä? -Käteistä on kai pari miljoonaa.
-Mihin olet muut varasi sijoittanut? -Öljyyn.
Minulla on lentoyhtiön osakkeita, teräsosakkeita ja vähän karjaa.
Sitten on kaivoksia, kiinteistöjä sekä autotehtaan osakkeita-
-ja Brookman-talo. Lisäksi on Pennsylvanian Brookman.
Omistat oikein kaupungin.
Toisitko laskun, Mac?
Pidä vaihtorahat.
Hyvät herrat...
Juodaan vaimojemme malja.